Лионор де Алмейда
О, колко ведро е небето…

Превод от португалски: Симеон Хаджикосев, 1984

chitanka.info

О, колко ведро е небето,

как неусетно се подава

луната — светла, величава —

и пръска сумрака дълбок.

Утихват вече ветровете,

напева звучен на реката

догонва от далечината

гласът незрим на горски рог.

Подреждам мислите си смътни,

в плен на Природата прекрасна,

и тази нощна хубост ясна

е моят сладостен палач.

Но ако лирата докосна,

надежди неосъществими

стълпяват спомени любими

и песента ми става плач.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.